О себе:Твоє призначення таке просте
Ти медик, що тут вже казати?
Ти маєш вміти це і те...
Тому забудь про слово "спати"!
Хтось до зорі гулятиме щодня,
Сидіти в Старвіні буде і каву пити,
У тебе ж місія лише одна.
Тобі це - зась, ти мусиш вчити!
Перекладаєш стосами книжки,
Фармакологія і хірургія...
А за вікном біжать твої роки,
Псуються зуби об гранітну мрію.
У тебе відчай...втома і печаль
Ти жити хочеш і, як завжди, спати...
Рятує вірний друг - зелений чай
І гріє комір білого халату.
Тоді здається, що нікчемний світ,
І, що це діло, ой, не «благодарне»
Біля центральних зупинюся я воріт,
Задумаюся… чи це все не марно!?
Але, подумавши, сама собі скажу:
не бійся, іди впевнено й сміливо
Додай ще знань до свого багажу!
Твоє покликання - творити диво!
І хай мене зрізає під нулі,
Але одне я мушу пам'ятати,
Що тільки я на грішній цій землі
Життя людині можу врятувати!
І хтось мені завдячує життям!
Я медик! Що тут ще сказати…?
Я маю встигнути, і тут, і там!
Когось сьогодні,когось завтра... врятувати!